РЕФЛЕКСИВНА ДІАГНОСТИКА ЯК ІНСТРУМЕНТ ПОГЛИБЛЕННЯ ПРОФЕСІЙНОЇ САМОСВІДОМОСТІ СТУДЕНТІВ ЗАКЛАДІВ ВИЩОЇ ОСВІТИ - Белей, М. Д.; Федик, О. В.; Овчар, А. І. (Психологія та соціальна робота, 2026)
Головне завдання усіх закладів професійної підготовки полягає у формуванні здатності суб’єктів учіння самостійно і усвідомлено планувати, коректувати і реалізовувати перспективи свого розвитку (життєвого, особистісного, професійного). Тим самим особистісно-фаховий розвиток студента ЗВО може вважатись успішним тоді, коли в основі його учбово-професійної діяльності лежатиме рефлексія власної самозміни. В зв’язку з тим, що усі ці феномени проявляються в структурі його самосвідомості, то і їх розвиток безпосередньо залежатиме від змістових й функціональних особливостей основних механізмів психологічної саморегуляції цього процесу. Саме саморегуляційна здатність майбутнього фахівця і є тим важливим особистісним утворенням, що складає фундаментальну основу його подальшої професійної продуктивності та визначає інтенсивність й осмисленість його професійного становлення. Концептуально ми розглядаємо саморегуляцію як професійно-важливу властивість, необхідну складову здатності до вирішення завдань професійної практики. Саморегуляційна здатність фахівця визначається нами як індивідуально створена система дій, що базується на Я-концепції особистості та виступає як засіб або система засобів професійного самоусвідомлення та самоорганізації з метою успішного розв’язання актуальних задач. На основі задачного підходу до формування учбово-професійної діяльності, а також системи розвивальних психотехнологій запропоновано комплекс методик цілеспрямованого впливу на розвиток саморегуляційної культури студента ЗВО. Обґрунтовано доцільність використання задач рефлексивної діагностики в якості важливого інструменту формування професійної самосвідомості студентів-медиків.